Am muncit de 8 ani atunci..
uh, până atunci..
ca să previn Iranul să obțină arme nucleare.
Am organizat un plan să transferăm o sumă de bani
candidatului care ar fi împotriva
scopului unui Iran cu arme nucleare.
Dar.. am pus banii..
în mâinile tipului celuilalt.
Și tipul acela și-a planificat să folosească banii
ca să angajeze un specialist
care să finalizeze programul lor nuclear.
Așa că în data de mai 2012, am fost într-o situație în care
a fost posibil să fi armat Iranul de unul singur.
Dar au pierdut banii.
Din cauza dificultății ce apare
cu transportarea unui element de la A la B, presupun.
Și a apărut o oportunitate să-i luăm înapoi,
o oportunitate destul de bună.
Să rezolvăm treaba.
A fost cam..
cam greu să remediem asta,
armarea Iranului.
Așa că ne-am ținut de treabă.
Nu uita, acum..
Adică atunci, banii erau pe mâna..
păi..
unei păpușare.
Și tot ce trebuia să facem
e să încheiem săptămâna și să ne întoarcem la Luxemburg.
PATRIOT Episodul 9 Dick Cheney
Doriți să-mi spuneți ceva înainte să începem?
Da.
Procedați.
Nu sunt cu adevărat un inginer.
Problema ta, sunt sigur că e importantă.
Și nu vreau să-ți complic cazul,
și să-ți irosesc timpul.
Mi-am falsificat CV-ul aici.
Am experiență.
Am avut experiență în integrare și proiectare structurală.
Dar am experiență limitată
în acest domeniu specific de inginerie.
Am denaturat nivelul meu de experiență
angajatorului meu,
și, până la un anumit punct, educația mea în acest domeniu.
Problema ta, sunt sigur că e importantă.
Te înțeleg.
Și voi încerca să fiu onest.
Ne-am mai întâlnit înainte.
Când am fost aici prima oară.
În prima dimineață.
În parcare.
Păreați tulburat.
Și apoi în Luxemburg.
Când ați avut o problemă de sănătate pe stradă.
Când v-ați..
Nu știu cuvântul.
- Prăbușit. - Prăbușit.
Pe stradă.
Un om fără cazier în țara sa natală,
și fără cazier în cei 9 ani trăiți în Luxemburg
a fost ucis în noaptea de 11 mai
în orașul Luxemburg.
Să începem.
Ați ajuns în Luxemburg pe data de 11?
- Da. - Cu firma McMillan?
Da.
Ați interacționat cu angajații aeroportului
din Luxemburg pe data de 11?
Nu.
Știți dacă unul din colegii dumneavoastră
a interacționat cu angajații aeroportului din Luxemburg pe data de 11?
Nu.
Ați interacționat cu angajații aeroportului
altundeva în orașul Luxemburg pe data de 11?
Nu.
Ce legătură aveți cu domnul Dennis McClaren?
Colegi.
Prieteni.
Și ați petrecut timpul cu dânsul în acea seară?
Curând după ce ați aterizat?
Da. Ne plimbam, să vedem orașul.
Domnul McClaren a fost înjunghiat
după ce zice dânsul că v-ați despărțit.
Unde ați plecat după ce
v-ați despărțit de domnul McClaren?
Eram așteptat la o cină de afacere.
Cu șeful meu, Leslie Claret.
La ce oră ați ajuns la această cină?
Nu am ajuns.
- Erați așteptat. - Da.
- Și nu ați mers? - Nu.
Colegul dumneavoastră Leslie Claret
a precizat că motivul dumneavoastră
a fost o sacoșă.
O sacoșă de la aeroport.
Pierdută la aeroport.
Dânsul susține că ați fost după sacoșă.
Ați menționat la începutul interogării
că nu ați interacționat cu angajații
aeroportului oriunde în Luxemburg pe data de 11.
Corect.
Am lipsit de la cina de afaceri..
pentru că sunt depășit complet aici.
Nu am fost pregătit pentru specificațiile technice ale întâlnirii.
Și mi-am petrecut seara
încercând să învăț
ingineria specifică domeniului nostru.
După ce m-am separat de Dennis McClaren,
am mers la librăria Haupfhausen vest-europeană
unde mi-am petrecut timpul analizând ingineria necesară
pentru seara respectivă.
În ce fel?
Există doar un manual
ce descrie sistemele noastre specifice de inginerie.
"Principiile Integrante ale Dinamicii Structurale ale Fluxului"
Am împrumutat cartea,
și am încercat să analizez ce aveam de făcut în seara respectivă.
A fost prea mult pentru mine.
Nu am reușit să găsesc sau să învăț ceea ce e era necesar
pentru cina de afacere.
Așa că am întârziat intenționat
și i-am spus lui Leslie Claret că motivul pentru întârzierea mea
a fost o sacoșă pierdută.
Ceea ce nu era adevărat.
Vă rog să repetați numele cărții.
"Principiile Integrante
ale Dinamicii Structurale ale Fluxului"
Și despre ce e vorba?
Despre procesul complicat în a livra
un element de la A la B.
Ați sunat pe cineva
în seara de 11 mai?
Din Luxemburg?
Da.
Nu.
Cunoașteți o persoană numită Alice Taylor?
Nu.
Ați sunat-o pe Alice Taylor la ora 19:07
din Luxemburg pe data de 11 mai?
Nu.
Era un tip..
Un tip ciudat.
În costum. Era american.
A zis că era ceva ciudat.
Diplomat cred că era.
Mi-a împrumutat telefonul când veneam de la librărie.
A venit la mine și mi-a zis că i s-a furat servieta.
M-a întrebat dacă poate suna un membru de familie.
Și mi-a cerut telefonul.
Ați fost de-acord?
Da. Am fost de-acord.
Părea că are probleme.
Vă mai aduceți aminte de ceva în legătură cu acea întâlnire?
- Cu el? - Da.
Îmi amintesc că nu mi-a mulțumit.
Și că avea ceva insignă ciudată.
Vă rog să scrieți următoarele pe o foaie de hârtie.
77 De Champlain.
Păreți trist.
Presupun că sunt.
De ce?
Am fost îngrijorat.
Mult.
Îngrijorat că aș putea fi dat afară
în ultimele 2 săptămâni.
De aceea sunt sigur că păream tulburat
și când ne-am mai întâlnit.
Prima oară.
Nu am putut să mănânc sau să dorm
în ultimele 2 săptămâni.
Motiv pentru care m-am prăbușit în acea zi.
De ce sunteți trist în acest moment, John?
Am fost dat afară mai devreme.
Mulțumesc.
Pentru timpul acordat și pentru ajutorul cu investigația.
"Principiile Integrante ale Dinamicii Structurale ale Fluxului"
Verifică acum.
La Haupfhausen?
Da.
Te întorci în seara asta?
Stau la hotel în seara asta și vin mâine dimineață.
Stă la motelul Colony, de pe strada Lauder, 207.
A întrebat dacă poți veni direct după servici.
Bună. Sunt Edward Tavner.
Am o programare cu detectivul Mills.
- În legătură cu? - Furtul prostiilor mele de diplomat.
Ia uite, tipule.
Așteptați aici.
Îl voi aduce pe detectivul Mills.
Da?
- Bună. - Bună.
Nu am mai primit e-mailul tău.
Acum îl trimit.
Scuze, e camera 211?
Nu, e 207.
Oh, scuzele mele.
Nici o problemă.
Alice, ieși. Urgent.
Mi-am dat seama că a venit Alice după tine.
Te-am urmărit de la McMillan încoace.
Te-am urmărit până la punctul vostru de..
Mă-sa.
Ce e?
Am uitat să-l omor pe Birdbath.
M-a atins cineva pe spate.
În acel moment, am crezut pe deplin
că vom lua înapoi sacoșa.
Singura problemă adevărată
ce împiedica planul să intre în funcțiune
era tipul cu nume de fată.
Resursa noastră nu putea să se întoarcă la Luxemburg
să meargă după sacoșă, deocamdată.
Avea nevoie de ajutor să se întoarcă
în echipa de călătorie.
Deci, până la sfârșitul vânătorii, îți rezolvi toate problemele.
Probleme care tot mai pot apărea
până mergem luni în Luxemburg.
Mă ocup eu de tipul cu nume de fată.
Da.
Câte probleme mai ai?
Stephen, Birdbath, Icabod, Gregory Gordon.
Destule, cred.
A trecut tata în vizită. L-am adus și pe el.
Nu l-am mai văzut de ceva timp.
A fost plecat. Pe mare.
Leslie.
Ești căpitan din câte am înțeles.
Căpitan pe remorcher, zice fiul tău.
Oh, da. Da, da.
Tom.
Eu nu sunt căpitan, dar am remorcherul în sânge.
Păi, o să avem despre ce vorbi atunci, nu-i așa Leslie?
Probabil, Tom. Probabil.
Poate petrecem ceva timp împreună în mlaștină.
Sigur. Să comparăm cele mai bune glume cu remorcheri.
Garantat.
Păi, el e Lawrence, secundul meu.
Tom Lakeman.
- El e Icabod. - Bună, bună.
Hei.
Care e numele tău adevărat?
Ce?
Vom avea un weekend lung, echipă.
Obiectivul nostru?
Să ne apropiem unul de altul.
Să ne distrăm în acest weekend.
Bezele, povești de tabără.
Concurs. Super.
Să ne cunoaștem mai bine weekendul ăsta.
Până la capăt.
Bine, McMillan, către mlaștină!
Să ne unim,
și să mergem spre Luxemburg
împreună,
și să luăm nenorocitul de contract pentru Denon.
Înafară de Lakeman, care nu merge.
Cred că ar fi bine să te avertizez
de o situație cu actele lui John Lakeman.
Acte defecte.
Nu poate sta la McMillan în situația lui prezentă.
Nu prea poate sta în America..
de fapt, presupun.
E așa ciudat.
Am încercat să mă uit mai adânc în trecutul lui, sincer.
Așa, de curiozitate.
Nu prea am ascultat ce-ai zis,
pentru că John pleacă după acest weekend oricum,
dacă nu își schimbă Leslie părerea,
dar, cât de probabil ar fi aia, nu?
Așa că nu te stresa, Gregory.
Sunt doar curios.
Deci tipul merge la pupă
la care căpitanul zice "Nu, idiotule,
du-te la provă"!
Mi-o place.
- Și mie. - Da.
Nemaipomenit.
- Da. - Pentru că e atât de adevărată.
Normal că e.
Adică, imaginează-ți cum tipul ăla stă la farul turnant
băgat până în ajutaj.
Îmi pot imagina.
Nostim?
Chiar e, Tom.
La naiba.
Cum adică ai uitat?
Am multe pe cap, omule.
Am stat în baracă toată ziua ca un pămpălău.
Scuze, omule.
Trebuia să se întâmple ieri.
Ai dat-o în bară, John. Ce naiba.
Îmi pare rău, omule.
Vreau 400 de mii de dolari în contul ăsta
până la sfârșitul zilei
sau voi avea o poveste destul de interesantă pentru focul de tabără
despre ce am auzit eu în baie o dată.
Nu te-ai mai bucura de bezele
după aia prea mult. Nesimțitule.
Icabod, ce știi despre John?
Tac chitic.
Deocamdată.
Adică?
Nimic.
Dar ai zis că taci chitic.
Sigur.
Apoi n-ai mai zis nimic.
Sigur.
Nu, e derutant. Ce înseamnă?
Vom vedea.
Intenționat?
Cred că da.
Concuram pentru locul ăsta.
Te-a împins?
Da.
E un loc bun sau ce?
- Locul meu cu John? - Da.
Adică, ar fi mai bun dacă n-ar fi trebuit să-l împart.
Și dacă aș avea un birou întreg.
Adică, ar împinge cineva pe cineva
în fața unui camion pentru locul ăsta?
Nu e ca și cum e postul de primar.
Nu, nu e ca locul de primar.
Atunci de ce ar face-o?
Nu știu.
Dar cred că el a făcut-o.
Ascultă, ai face bine să fii sigur, Stephen.
Nu poți să începi cu vrăjelile
când am ajuns atât de departe.
Mi-ar păta reputația.
Cred că John m-a împins.
Gândește-te mai bine weekend-ul ăsta
despre ziua aia
până când ești sigur.
Nu poți să zici că ți-ai revenit
până nu ești sigur.
Vai.
Ești neîndemânatic, Stephen.
Da.
Te împiedici prin pădure.
Da.
Te arunci în camioane.
Nu.
Ba da.
Nu.
Ai copii, Leslie?
Da.
Băiat, fată?
Unul de fiecare, Tom.
Oh. Norocos.
Da.
Eu am 2 băieți.
Fain.
John e cel bun.
Adică, nu vreau să zic bun.
Șii ce vreau să zic.. e..
Sunt diferiți.
Păi asta înseamnă că celălalt e distrus complet,
dacă nu te superi.
Știi ceva, Leslie? Mă supăr.
Să știi.
Și îți zic și de ce.
Te ascult, Tom.
Nu te uiți la John cum trebuie, Leslie.
Cum așa, Tom?
E un puști nemaipomenit.
Ai fi fericit să-l cunoști, dacă l-ai cunoaște.
Îl cunosc, Tom.
Nu, nu te cred, Leslie.
Păi..
- Leslie. - Da.
Spune-mi ceva despre fiul tău.
Păi, e mai complicat, Tom.
Cum așa, Leslie?
Marcus, fiul meu,
fiul meu de 32 de ani pe jumătate vietnamez,
păi,
am.. am fost..
Păi, am fost amici, Tom.
Ne bucuram de evenimentele vieții, mici sau mari.
Unul lângă altul.
Amici.
Fără nicio îndoială.
Sună bine, Leslie.
A fost bine, Tom, înainte de..
Înainte de?
Nu sunt un om perfect, Tom.
A fost o perioadă..
Păi, am pus interesele mele pe primul loc.
O perioadă.
Pentru o perioadă mizerabilă când..
Păi, nu mai suntem amici.
La naiba.
E un bărbat în toată firea acum, Tom.
Păi..
mâine.
Da.
O dimineață nouă.
Cine știe ce ne așteaptă.
Poate începem cu micul-dejun.
Știi? E masa în care..
păi, ai toată ziua în față.
Poți să te păcălești
că mai poți face ceva.
Știi ce vreau să spun, Leslie?
Micul-dejun.
Ai dreptate, Tom. Mare dreptate.
Vrei să avem micul-dejun împreună la dimineață, Leslie?
Sună bine, Tom.
Va fi bine, Leslie.
John și cu mine am adus un meniu întreg.
Covrigi, bacon, înțelegi?
Tot meniul, cum ar veni.
Abia aștept, Tom.
Abia aștept.
Și eu, Leslie.
Chiar ești un nesimțit, John.
Ai fi putut să treci pe la mine după servici, știi tu unde stau.
Puteai s-o faci atunci.
Scuze.
Chestia aia cu detectiva m-a neliniștit.
De ce tot vine tipa pe-aici?
S-a întâmplat ceva.
Ce fel de polițai e?
Omucidere.
Aveai de gând s-o faci?
Nu știu ce să mai fac.
Vei vorbi?
Nici eu nu știu ce să mai fac.
Nu știu în ce direcție să o mai iau.
Da.
- Jack. - Da?
Nu pot să-ți fac rost de 400 de mii de dolari.
Nici măcar nu-mi aduc mie un scaun.
Nu arăți prea bine, amice.
Dacă nu te superi.
Ne vedem la tabără.
E timpul pentru povești.
Ce-i aia?
Povești de tabără.
Hai, cineva să înceapă.
O poveste de groază.
Haide.
Poate Icabod ar trebui s-o facă atunci, nu?
De ce aș începe eu, Tom?
Față de alții?
Știu eu o poveste.
Ce ai pentru noi, Jack?
N-o să vă vină să credeți, dar e o poveste adevărată.
Una adevărată.
Tipul ăsta de-aici,
n-o să vă vină să credeți.
Tipul ăsta și tatăl lui..
.. încă se mai înțeleg.
Ce ziceți de asta?
Familii care încă se mai plac.
E rar.
Uită-te cum se uită la tatăl lui.
E frumos.
De ce sunt eu cel mai potrivit pentru o poveste de groază?
Nu știu, ai un fel de..
atmosferă de fără cap.
- Leslie. - Da.
Nu se lasă tipul.
Da.
Care-i faza?
Îi place de celălalt tip, Stephen.
Nu poți să-i separi?
Cum, în seara asta?
Da.
Păi mai avem și ora de împărtășit,
orice-ar fi aia, și concursul.
Nu știu.
Trece timpul, John.
Leslie e înstrăinat de familia lui.
Folosește asta.
Ora de împărtășit
ne permite să mergem în cerc și să ne
exprimăm gândurile.
Păi, gândurile despre locul de muncă
pe care, pentru vreun motiv anume,
nu le-am împărtăși în mod normal.
În ora de împărtășit, nu avem consecințe
sau orice fel de mustrare.
E vorba doar despre echipa noastră, să fie mai strânsă.
Puteți zice orice.
Să începem, echipă.
Gregory.
Ce ai schimba la locul de muncă?
Culori mai vibrante pe pereți.
Ok. Se poate. Bine.
Hai să mergem în cerc. Următorul.
John.
Aș schimba faptul că
Stephen zice chestii urâte despre voi tot timpul.
Niște chestii oribile, despre voi toți.
Tot timpul.
Cum ar fi?
Cum te crezi mare și tare
pentru că ești șeful acum, Leslie.
Deși nu poți să ții de
chestiile importante din viața ta.
Și cum familia ta probabil nici nu vorbește cu tine.
Păi, nu înțeleg ce treabă are Stephen cu asta.
Nu cred c-am zis așa ceva.
Nu înțeleg cu ce te privește asta, fiule.
Asta cred eu.
Gata, ne-a ajuns.
Să..
Să începem..
ce naiba a fost aia,
concursul.
E ok, va fi grozav.
Leslie.
Da, Tom?
Putem să vorbim despre John?
La ce te gândești, Tom?
Știu că ați avut probleme.
Mi-a zis.
Mi-a mai zis și că n-ar vrea să fie așa, Leslie.
Au fost probleme, da.
De la bun început.
Din păcate, Tom. Din păcate.
A avut un an greu înainte de McMillan.
I s-a cerut prea multe, și..
poate..
cred că s-a chinuit să țină de toate.
A avut multe pe spate de mult timp.
- Și poate, Leslie.. - Da.
Poate ai putea să îl scutești pentru câteva săptămâni.
Să-i dai șansa să îți arate că e un om bun
de avut de partea ta, Leslie,
și de care să depinzi. John.
Oricum, fiul meu nu e cine crezi tu că e, Leslie.
E un băiat bun.
Poate ai puta să-l scutești.
De la un remorcher până la altul.
Tom,
prizonierii care au sarcini
de care beneficiază toată închisoarea,
cum ar fi frizerii, sau dentiștii,
de obicei își tatuează un simbol
undeva pe spatele lor,
ca să nu fie atacați din spate
ceea ce e cam comun în închisori.
Eu am un tatuaj cu un premolar
pe ceafa mea, Tom,
pentru că timp de 18 luni..
am curățat dinții unei populații mari de închisoare.
Am construit o viață frumoasă.
Și-apoi am distrus-o.
Și am curățat dinții unor, păi,
unor oameni cu care nu aș fi văzut nici măcar în același autobuz,
doar ca să pot începe să-mi reconstruiesc viața cu 3 luni mai devreme.
Fiul tău trebuia să mă ajute cu reconstruirea.
Dar mă împovărează.
Îmi împovărează viața.
Deci ceea ce cred eu..
Da?
Îmi placi, Tom.
La fel, Leslie.
Păi, bine. Bine, Tom.
Dar ce cred eu..
dacă vrei să știi ce cred
despre fiul tău..
Îmi pare rău, Tom,
dar cred că fiul tău nu are voință și e înmuiat
și îl lasă pe tăticul să-i ducă luptele.
Așa că..
Îmi placi. Serios.
Dar.. nup.
Celălalt tip nu pare să te respecte.
Celălalt tip a fost lovit de un nenorocit de camion.
Nu știu care e problema lui John.
Doamne, ce încăpățânat.
Ați avut micul-dejun?
Da.
N-a mers.
Ok. Dick Cheney.
Ce?
Dick Cheney.
Nu știu cine-i ăla.
Nu știi cine e Dick Cheney?
Nu.
Fostul vice-președinte?
Oh. Ok.
Și ce?
- Și a fost și el la vânătoare.. - Da.
- Ca și tine. - Da.
Și în timpul vânătorii..
Da.
A împușcat pe cineva în față.
Bună dimineața, Leslie.
Lakeman.
Traducere C. Adrian doggy_444@yahoo.com